agonia romana v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pașadine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2017-03-18 | |
nu mai avem nimic original
am făcut de mult toate asocierile / toate compromisurile am trăit albastru cu mov / întreg cu sfert / dedesubt cu atâta suprafață de dimineață până dimineață / din seara aceea până în celula necunoscutului o singură secundă pe zi fracțiunea imaginară în care treci pe roșu convins fiind că nu tu vei ispăși nu... nu de data aceasta... am trăit la limita înțelesului acolo unde păsările își refuză zborul și cuvintele nu mai știu să facă legătura cu vreo realitate... am trăit în plinul semnificației / am trecut în îngeri... aproape în dumnezei ne-am ținut respirațiile am compus tot ceea ce era de compus scaunul fără picioare prins în incertitudinile proprii butonii argintii / butonii servili /butonii care în cele din urmă n-au mai vrut să fie un timp ca un cârlig agățându-ne fragilitățile în undiță... ne-am uitat umbra la uscat așa cum uiți o haină udă mult prea șifonată pe un umeraș oarecare / îi vezi pliurile / contorsiunile / adn-ul transfigurat / nu faci nimic / recuperezi cu totul altceva și ai nevoie de imaginație nu glumă să o poți purta încă... noi ne-am ținut de mână / cu convingere cu deznădejde / trebuia cu orice preț să ne recunoaștem chiar dacă în jumătăți de fețe și mers pe diagonală am existat disipându-ne frenetic știind că vom supraviețui oricum de dragul originalității chiar și în mădularele chitului de secol 21 chiar și într-o tumoră purtam pânza vaporoasă din imaginațiile tale toate și eram antică... antică... antică... tu miroseai la fel a frig și a promisiuni frumoase n-am găsit nimic altceva să facem ne-am trezit din nou legați am căzut din același zbor / am urcat în aceeași aripă / ne-am deschis pe dinăuntru am disecat felul acela în care oamenii cuminți și neascultători nu se satură să își mai facă visuri totul începea cu franjurii sidefați... primul sentiment al ființei ieșinde din increat continua cu uimire nesfârșita sferă a silabelor motivate prăbușirea în miracol nu eram nici prea albi nici prea ai nopții eram noi și ce ne-am mai putea dori decât să fim furnici durerea are nevoie de materie cât mai multă să se manifeste anii-lumină distanță schimbă perspectiva privește-ne de dincolo de lună!!
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate