agonia romana v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ mă simțeam ca un ciorap desperecheat ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2024-02-26 | | I. sunt dimineți în care mă trezesc odihnit ca după un plâns bun ori după un film previzibil de acțiune din anii 80 în care la final cel bun îl aruncă în aer pe cel rău mă prefac surprins când deschid ochii n-am făcut nimic special să merit încă o zi îmi spun aiuritule poate ți se trage de la prezența constantă în corul parohial ori poate există o loterie divină când moare vreunul care nu și-a propus lucrul acesta zilele lui se reportează mi-ar fi plăcut să trăiesc într-o lume în care ne câștigăm existența cu aptitudini mai sincere: să fiu credincios cu vechime de minim trei ani ori de profesie om noi credem că ni se cuvine fără să facem nimic mâna aproapelui trecută prin păr ca semn de eliberare într-o noapte de seder ori inima altuia ca un ceas enervant care-ți aduce aminte că nu ești singur când ți-e somnul mai dulce sunt dimineți în care mă trezesc aruncat în lumea aceasta precum cenușa unui vulcan despre care toți au zis că e stins atunci nu-mi doresc decât să fiu ceva ce oamenii nu-și explică dar care îi face să creadă că nu se termină totul cu noi II am învățat prea târziu că atunci când ești mic nu-i bine să te rogi ca să crești pe măsură ce te faci mare lumea altuia se face mai mică și-ți pierzi puterile magice care fac oamenii să creadă în tine cineva acolo sus are un fel mucalit de a aranja lucrurile pentru mine le aranjează de obicei vinerea niciodată în zi de 13 sau când sunt trei ceasuri rele demult credeam că mâinile noastre sunt făcute să bată recorduri la aparatul de pinball numit cer acum nu mai vreau decât puțină blândețe când luna în ultim pătrar înțarcă umbrele noastre se povestește că la nașterea mea lumea și-a văzut mai departe de treabă apele și-au urmat cursul firesc și toți au zis că e bine fiii lui dumnezeu s-ar naște degeaba dacă nu-i nimeni să facă lucruri obișnuite
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate